רבי יצחק אייזיק טאביר (טאובר): הבדלים בין גרסאות בדף
(יצירת דף עם התוכן "רבי יצחק אייזיק טאביר (מכונה גם 'טאובר', 'טויבר'. תר"י - תרס"ב, 1850 - 1902) כיהן כאב"ד פוטילה שברומ...") |
אין תקציר עריכה |
||
שורה 5: | שורה 5: | ||
== חיבוריו == | == חיבוריו == | ||
בשנת תרנ"ו הדפיס את הספר מטל השמים וזהו החיבור היחיד שידוע ממנו, ההקדמות לספר ניתנו בשנת תרמ"ג ו | בשנת תרנ"ו הדפיס את הספר '[[מטל השמים]]' וזהו החיבור היחיד שידוע ממנו, ההסכמות לספר ניתנו בשנת תרמ"ג ונראה כי ההסכמות ניתנו על חיבורים נוספים בהלכה שאינם בידינו, לפי המסורת של המשפחה כל חיבוריוועלו באש בשריפה שפרצה בביתו ורק פירושו על מסכת אבות נשאר לפליטה, ההקדמות לספר ניתנו בשנת תרמ"ג ו |
גרסה מ־10:57, 29 ביוני 2021
רבי יצחק אייזיק טאביר (מכונה גם 'טאובר', 'טויבר'. תר"י - תרס"ב, 1850 - 1902) כיהן כאב"ד פוטילה שברומניה, ומחבר הספר 'מטל השמים' על פרקי אבות.
ביוגרפיה
נולד בתר"י 1850 לאביו רבי אפרים זלמן טאביר אב"ד זבלטוב, נשא את גיטל בתו של רבי צבי הירש שפירא אב"ד ראדוביץ, לאחר שנת תרל"ד 1874 נתמנה לאב"ד בפוטילה, בשנת תרנ"ג החליט לעלות לארץ והתיישב בירושלים, זמן קצר לאחר מכן פרצה מגיפה ואחד מילדיהם נפטר, לאחר מקרה זה חזרו לרומניה לבקשת אשתו גיטל שאמרה כי עלתה לארץ לחיות בה ולא למות בה, יום שישי אחד לאחר הדלקת נרות בא חייל אוסטרי לביתם וביקש שימכרו לו יי"ש, האשה סירבה בשל השבת שנכנסה, והחייל דקר אותה למוות, רבי יצחק סבר שמותה היה עונש על ירדתם מהארץ והחליט לחזור ולהתיישב בארץ, בשנת תרנ"ז 1957 עלה יחד עם בנו יהודה ליב והתיישב בצפת, את שאר ילדיו פיזר בין קרוביו ברומניה, טרם עלייתו הספיק להדפיס את ספרו מטל השמים בשנת תרנ"ו 1956. נפטר בתרס"ב 1902 ונקבר בצפת, לאחר פטירתו חזר בנו יהודה ליב לרומניה.
חיבוריו
בשנת תרנ"ו הדפיס את הספר 'מטל השמים' וזהו החיבור היחיד שידוע ממנו, ההסכמות לספר ניתנו בשנת תרמ"ג ונראה כי ההסכמות ניתנו על חיבורים נוספים בהלכה שאינם בידינו, לפי המסורת של המשפחה כל חיבוריוועלו באש בשריפה שפרצה בביתו ורק פירושו על מסכת אבות נשאר לפליטה, ההקדמות לספר ניתנו בשנת תרמ"ג ו